Мария Илиева
Предадена

chitanka.info

Бушува сивото море…

Протегнах длан да те докосна,

а бялата и хладната мъгла,

зарови пръсти по косите.

И пръска бурното море

искри

и гъста пяна

Топлите сълзи,

попиха в хладен пясък…

Изчезна с гаснещия фар…

С полетът на гларус.

С плач на чайка

отиде си

последното доверие.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.